Biljetterna, tack.
MANNEN UTAN MINNE
Översättning: Madeleine Midenstrand, FÖF
Manus, regi, produktion AKI KAURISMÄKI
Bingo.
Lajunen, på herrtoaletten. Vi har en död man här.
- Pulsen avtar. Vi förlorar honom. - Kanske bättre än att bli vårdpaket.
- Klockan 5:12. Vad heter den avlidne? - Det vet vi inte.
Meddela dem på bottenvåningen. Jag måste till förlossningsavdelningen.
Är han död?
Nej, han rör på sig.
- Ska vi gå ut lite? - Jag kommer strax.
- Borde vi ta honom till sjukhuset? - Det vet jag inte.
Han har rymt från ett mentalsjukhus för fångar.
Vi frågar honom när han mår bättre.
- Till dess får han vila upp sig. - Det är du som bestämmer.
Just det.
Gå och köp ägg och mjölk.
Var inte borta hela kvällen.
- Tack. - Han kan ju prata!
Javisst. Jag har bara inte kommit på nåt att säga förut.
- Ni är vänlig. - Det vet jag inte just...
Vi har haft tur. Vi har den här bostaden och Nieminens jobb.
Han är nattvakt på ett kolupplag. Bara två nätter i veckan, men ändå.
Om ett par år kan vi ansöka om bostad, då tar kommunen emot nya ansökningar.
- Så fint. - Vad är du själv för en?
- Det vet jag inte. - Vet du inte?
Jag har fått nån skada i huvudet, jag minns inte ens vem jag är.
Oj då, det var illa...
- Vill du ha en kopp kaffe? - Nej tack.
Det är fredag. Vi äter ute i kväll.
En vän jag har funnit och stor är min fröjd
han renade mig från all synd
Jag alltid välsignelse får av min vän
han ger mig sån underbar frid
Han tröstar mig jämt när vägen känns svår
min Frälsare går nära mig
Jag känner ej sorg eller elände mer
om Jesus får leda mitt liv
Han är en trogen vän
han är en trogen vän
Hans kärlek är oändligt stor
och den tar aldrig slut
Han är en trogen vän...
Vill du ha en öl om jag bjuder?
Jag blir sårad och ilsken om du säger nej.
Eller är du nykterist?
Det tror jag inte åtminstone... såvitt jag vet.
Jag fick lön i dag. Inte mycket, men tillräckligt-
-för att vi ska kunna dricka mellanöl utan att Kaisa märker det.
Kanske...
Två öl.
Jag betalar.
Mås.
Askkopp-
Fimp.
Taunus.
8 gånger 8?
- 61. - 72.
- Kvinna. - Du skämtar.
Det är bra. Man får inte låta en minnesförlust knäcka en.
Livet gårju framåt, inte bakåt. Annars skulle du sitta illa till.
Hur mycket minns du?
Jag satt på ett tåg.
- Det var mörkt ute. - Innan dess då?
- Bara svart. - Din barndom?
Inte ett smack, bara becksvart.
Namn? Ålder?
- Lönlöst. Jag minns bara tåget. - Helsingfors då?
- Är du härifrån? - Det tror jag inte.
- Stan känns främmande. - Ska vita en till?
Du kan ha en blodpropp i hjärnan där minnet sitter, som spriten löser upp.
Ta en du, jag vill ha vatten.
Jag drack mycket som ung, innan jag gifte mig.
Jag kunde dricka två där i sträck.
Men man är ju ung bara en gång.
Arbetarhänder. Nånting har du gjort.
Nåt enkelt, du verkar inte ha läshuvud.
- Tack. - För all del.
Jag köper en öl till.
Hallå där!
Miss. Bara en tanke...
I en film återfick en karl minnet sen han fått ett slag på samma ställe.
Tack för ölen. Jag ska gå en sväng nu.
Ingen orsak, det gav mig en förevändning att dricka åtta stycken.
- Men jag får nog på nöten hemma. - Stå på dig. Vi ses.
Hon slår mig inte när barnen ser på. Hej då.
- Här är han. - Det här är Anttila. - Alias "Guds gissel". Vem är ni?
- Han låg på stranden som drivved. - Låt honom prata för sig själv.
Det här är en privat strand, men har ni en cigarett blundar jag för det.
- Bara självrullade. - Då blir det kåken.
Era intressen kanske sammanfaller. Han behöver bostad.
Det förändrar saken. - Om ni bodde här skulle jag förstås inte haffa er.
Har ni det? Bostad att erbjuda.
- Har fåglarna vingar, ylar vargen? - Erikssons container står tom.
- Var är han då? - Han frös ihjäl i vintras.
Det här är förstås helt inofficiellt. Om myndigheterna frågar-
-förnekar jag er tre gånger, som Petrus förnekade Jesus.
Jag vet inte ens vem jag är.
- Muntligt kontrakt, då. Hundra. - I månaden?
I veckan. Betalas i förskott varje måndag.
- Det var inte billigt. - Havsutsikt är värt mycket mer än så.
- Ni ser inte ut att överleva vintern. - Men själv ser ni välmående ut.
- Min matsmältning hör inte hit. - EI då?
- Ingår. Stolpen är där, tång har jag. - När kan jag flytta in?
- Så fort jag gått. - Och nycklar?
- Ser ni nåt lås? - Nej.
Var inte petig, för då tar jag dörren med mig. En månadshyra i förskott.
- Ni får den i morgon, om Herren vill. - Hans vägar är outgrundliga.
Om ni inte betalar, Iåterjag min mördarhund bita näsan av er.
- Den skuggar ändå bara landskapet. - Då kan ni inte röka i duschen mer.
Adjö.
- Får jag ta den här? - Javisst
Tackar.
- Vad blir jag skyldig? - Ser du mig i rännstenen...
...med huvudet neråt, vänd mig på rygg.
Kaisa ger dig en madrass, vi har en över.
- En jukebox. - Den lär inte funka.
De här blev över. Nu bör den funka.
- Det var för lite salt i soppan. - Den blev väl utspädd av regnet.
Du fickju kål och potatis i den, du ville ju inte ha kött.
Usch, nej. Men den var god. Vad heter du?
Vill du ha en portion till? Sällan. Du ser för övrigt för bedrövlig ut.
Jag har haft det motigt, men det går mot ljusare tider.
Kom till den adressen. Du behöver nya kläder.
- Så där tar ingen dig på allvar. - Det har jag märkt.
Försök rycka upp dig. Hej då, jag har mycket att göra.
Jag måste rycka upp mig, fick jag höra. Vet du hur man tvättar kläder?
Det har jag aldrig lärt mig, för Kaisa har tagit hand om det...
...hittills.
Vi har ingen tvättmaskin heller, för jag har ingen kredit.
Men grannen har en, han är förmögen.
Kom in.
- Jag har inget kaffe att bjuda på. - Tack, men jag hinner inte. Läget?
Om inte renhållningsarbetarna slutar strej ka-
-måste jag börja banta eller flytta.
- Var ligger arbetsförmedlingen? - Ser du kyrktornet där?
- Följ dess skugga, så kommer du dit. - Utmärkt.
Visst. Ursäkta mig.
Det här är tyvärr helt dödfött.
- Ni kan väl ändå skriva ert namn? - Ja.
- Men de här frågorna... - Jag hjälper er, det är inte svårt.
Efternamn, alla förnamn, födelse- datum, födelseort och personnummer.
Kan Jag hjälpa till?
Vänta här.
Driver ni med oss? Ni har väl ett namn?
Självklart. Men jag har fått ett slag i skallen. Flera, faktiskt.
Därför minns jag inte riktigt allt.
Varför frågar ni inte er mamma eller era vänner? Alla har vänner.
- Jag har en. Men han vet inte heller. - Har han också slagit i skallen?
Runt hörnet ligger en teaterskola, de kan ha användning för er.
Kom inte hit och slösa med vår tid igen, här står arbetsvilliga i kö.
- Socialbidrag då? - Går inte heller utan namn. Stick nu.
Knark kan ni få på gatan.
- Kostar det nåt? - Vatten kostar inget.
Ta bara.
Det är rester från lunchen. Ni ser hungrig ut.
- Jag har inga pengar. - Det gör inget, det slängs annars.
Vill ni ha mjölk?
- Du kommer för klädernas skull. - Nej, för att du gav mig adressen.
Men det är meningslöst, jag kan inte köpa nåt. Jag är en utstött.
Såna är vi vana vid. Betala när du kommer på fötter igen.
Allt det här är gåvor. Om du ser ut så där kommer du ingen vart.
Guds nåd råderi himlen, men här på jorden måste man hjälpa sig själv.
Provhytten är i hörnet.
Du kommer att gå långt.
Du ser inte ut som ett fyllo. Vill du berätta vad du har råkat ut för?
Om du talar om vad du heter.
I min nuvarande situation vågar jag inte prata med okända.
Jag heter Irma.
Vänta där.
Han är en olycklig människa. Vi borde nog hjälpa honom.
Be honom komma hit då.
De här ska sorteras och bäras in. Jokinen hjälper er till rätta.
Jokinen.
Så hemtrevligt. Jag kanske skulle höja hyran.
Just den ville jag prata om. Jag kan inte betala förrän på fredag.
Buss på honom!
Du hade tur, han brukar göra processen kort. Börja packa.
- Du får pengarna, säkert som döden. - Den väntar dig om du inte betalar.
Jag har blivit vek. På det här sättet är jag snart ute ur branschen.
Jag ska till Tallinn en vecka, hunden vaktar dig här. Ge den rått kött.
Den sköter sig själv. Försök inte klappa den, då är det ute med dig.
Har den ett namn?
Hannibal.
Vår verksamhet baseras på välgörenhet-
-så vi kan inte betala er samma lön som privata arbetsgivare.
- Självfallet. - Kvittera här.
Ska jag sätta ett kryss?
- Bor du nånstans? - Ja. I ett bostadshotell.
- Får jag gå med? Gatorna är otrygga. - Det är inte långt, jag klarar mig.
Säkert, jag tänkte på mig själv. Jag är mörkrädd.
- Det är opassande att gå med okända. - Vi är ju arbetskamrater.
Då går vi, då.
- Är det här du bor? - Ja.
Tack för sällskapet, jag var inte rädd en enda sekund.
Bra.
- Akta... - Vad är det?
Du har skräp i ögat.
- Jag känner inget. - Det är på väg in. Jag ska se efter.
- Du stal dig till en kyss. - Jag är ledsen.
Jag är ingen gentleman.
- Ses vi i morgon? - Säkert, om du kommer till jobbet.
God natt.
- Det duger. - Hannibal!
- Kom hit, gubben. - Det är en hon.
En hanne, sa säljaren. Det blir återköp. Därför duger den inget till!
- Hur gick Estlandsresan? - Jag fick gjort det jag skulle.
- Lånar du ut din bil på lördag kväll? - Jag har aldrig nånsin lånat ut nåt.
- 20 mark i timmen, plus bensin. - Girighet är en arvssynd.
Jag driver en affärsverksamhet, under statens beskydd. Staten syndar inte.
Quo vadis. Bokningsavgiften är 50 mark.
- Säkert att du inte vill ha hjälp? - Det är nog redan förstört.
Nu är det i alla fall färdigt.
Hannibal!
Lagar du ofta mat?
- Inte så värst ofta. - Ärtorna var goda.
Jag var på månen i går. Där var det lugnt.
- Träffade du nån? - Nej, det var söndag.
- Var det därför du kom tillbaka? - Inte bara därför.
- Låtsas du, eller minns du ingenting? - Jag har ett svagt minne...
Vid landsvägen, mitt på en lång raksträcka låg det en fabrikshall.
Jag jobbade med nånting. En klar låga, det är hett...
- Kanske en dröm. Jag drömmer igen nu. - Det är ett bra tecken.
Kanske det. Tanken på en namnlös grav...
Ska vi sätta oss i soffan och lyssna på musik?
Guds källa är full utav vatten
där alla får släcka sin törst
Där porlar det av livets vatten
det flödar så rent och så klart
Min källa är klar, ren och sval
den sinar aldrig, tar aldrig slut
Oh, du min själ...
Med all respekt...
Har ni aldrig tänkt på att utvidga er repertoar till rytmisk musik?
- Varför? Vi har jämt spelat sånt här. - Jag har skivor hemma.
Blues, rhythm'n'blues, rock'n'roll. Kom och lyssna, om ni vill.
Varför inte, på fritiden. Men här är noga fastställt vad vi får spela.
- Jag kan prata med dem där uppe. - Gärna, vi har hört talas om rock.
Genom att utvidga repertoaren kan ni få nya målgrupper-
-som med tiden kan bli intresserade av ideologin.
Trots att grabbarnas nya stil delvis är världslig, skulle jag tro-
-att ideologin faktiskt kan dra nytta av den.
Musik har hittills aldrig dödat nån. Vi skulle kunna pröva.
Jag sjöng själv lite som ung.
Då går vi.
Eftersom det är midsommar i morgon, fast det är en hednisk fest-
-ska vår kör göra ett undantag och framföra sången "Ett litet hjärta".
I texten kan dock alla hitta tankar-
-om det fåfängliga i vårjordiska vandring utan Kristus.
Ett mänskohjärta litet är
men ändå vidsträckt och enormt
vi stora drömmar gömmer där
och världar utav kärlek, hat
glädje berikande, betungande sorger
kärlek och lycka liksom stickande smärta
hjärtat är litet, men allt detta ryms
åh, vilken underbar fröjd
Ädlaste ideal och lågsinta tankar
brinnande lidelse och iskalla känslor
vårt lilla hjärta kan rymma allt det
som ödet för i vår väg
- Var det så klokt, det här? - Gud vet, men låt dem dansa.
Vill du gå ut med mig på lördag?
- Vi är redan ute. - Då har jag bil.
Jag kan inte boka in suspekta träffar på arbetstid.
Men det går bra.
- Vart vill du åka? - Ut i skogen. Jag har svampkorg med.
- Vi tar väl med oss Hannibal? - Visst, hon beskyddar oss mot vargar.
Nå?
- Går de här att äta? - En del av dem.
Men den här är dödligt giftig.
Just det, ja...
- Visst fick vi ihop mycket? - Det blir till en måltid.
- Vad gör vi nu? - Kollar in grabbarna.
Jag fixade ett gig åt dem. Jag har tänkt bli rockmanager.
Du är energisk nu för tiden, du verkar ha fått tillbaka livsglädjen.
Jag känner mig stark därför att du inspirerar mig.
Allt är Guds nåd.
Djävulen han står och lurar bakom varje hörn
och jag hör hans onda röst alltid vartän jag går
hans ögon stirrar på mig ifrån botten av mitt glas
hans leende mig möter på en okänd kvinnas mun
Djävulen han står och lurar bakom varje hörn
överallt, vartän jag går bär jag den känslan med
hela tiden är min lycka uti vågskålen
är han inte redan inne väntar han vid dörrn
Herre, hjälp mig hålla mig i styr
håll mig på den smala vägen, långt från frestelser
Herre, hjälp mig, näps mig om det krävs
låt mig alltid tänka klart och inte synda mer
En del av solen skuggas jämt av stora, svarta moln
även vackra drömmar har en fläkt av iskall vind
lyckan Ieri dag, i morgon kan allt rasa hop
för det spel vi spelar ändrar sig från dag till dag
- Entrébiljett. - Hurså?
- Ni har inte betalat. - Det var jag som ordnade spelningen.
- Det är vad ni tror. - Jaså? Kan man tänka sig.
- Ni är ju uppkäftig. - Jajamän.
- Får jag också försöka? - Visst.
Vi harjobb åt er. Ni kan anmäla er på kontoret-
-och börja på måndag klockan sju.
Mig kvittar det om ni säger att ni heter Franklin Delane Roosevelt-
-och är född i Egypten, bara jag får uppgifter för skatt och pension.
Nåt annat intresserar varken staten eller mig.
Varannan arbetare är från Kirgizistan numera, de avlöser varann i rask takt.
- Men ni behöver ett bankkonto. - Kan ni inte betala kontant?
Vad skulle bankerna då leva av? Då kan ingen övervaka er ekonomi.
- Ett liv i sus och dus utan kontroll. - Men problemet med mitt namn...
Vi ska nog hitta på ett namn åt er. Var inte så hjälplös.
Öppna ett nummerkonto i Schweiz och återkom sen.
BANK
- God dag. Hur står det till i dag? - Inte så bra.
- Vad önskas? - Jag vill öppna ett konto.
Fyll i den här.
Ni förstår inte. Här vill de ha mitt namn.
Jag menar ett sånt nummerkonto som de har i Schweiz.
Namnet är obligatoriskt. Schweiz har ett friare system, här i Fin...
- Var är alla andra? - Filialen är liten, jag är ensam.
Jag vill ta ut 247000 från det här kontot.
- Summan finns, men kontot är spärrat. - Det vet jag.
- Vad är det där? - En övervakningskamera, men...
- Den fungerar inte. - Inte nu längre i alla fall.
- Börja räkna pengarna. - Så mycket finns bara i kassavalvet.
Du följer med.
- Var noga så jag inte får för mycket. - Oroa er inte, jag kan mitt yrke.
Allt extra skulle jag få stå för själv.
Jag stänger dörren för att få lite försprång. Beklagar.
Det är förståeligt i er situation.
Bra att ni förstår.
Stanna där.
Det gick visst inte så bra... att öppna ett konto.
Det skulle inte ha spelat nån roll, för det är sista dan vi har öppet.
- Koncernen är såld till Nordkorea. - Vad sa bankdirektören om det?
Inget. Han valde en privat utväg när han fick sparken efter 38 års tjänst.
- Ett år före pensionen. - Jaså.
Syret börjar ta slut.
Luftkonditioneringen stängdes av i morse av sparsamhetsskäl.
Som tur är kommer polisen så fort de har fått larmet.
Vilket larm?
Då dör vi alltså här.
Vi kan ju alltid bara andas in.
Har du nåt emot om jag röker?
- Sörjer björken när den tappar blad? - Nu svamlar du.
- Det var trevligt att träffas. - Nöjet var helt på min sida.
Det här går fort, vi behöver bara några uppgifter.
"Den hörde vägrar avslöja vem han är och kan inte heller legitimera sig."
"Han har trots upprepade anmodanden ej undertecknat förhörsprotokollet."
"Därför har vi beslutat kvarhålla honom tills hans identitet"-
-"och eventuella delaktighet i rånet har klarlagts."
- Har minnet kommit tillbaka? - Inte än.
Vi tror inte att ni är medbrottsling, där var bankkassörens utsaga entydig.
- Då kan jag väl gå? - Tja, lösdrivarlagen är upphävd...
Men det finns ju andra paragrafer. Ni kan exempelvis vara utlänning.
- Jag pratarju finska. - Det lär ni er snabbt.
Ni ser inte finsk ut. Hur tog ni er in i landet?
Vänta lite... jag har väl rätt till ett telefonsamtal.
Ni har sett för många filmer. Och vem skulle ni ringa?
- Min flickvän. - Ni har inte legat på latsidan.
- Hon har väl ett namn? - Inte för er.
Det är Inkeri.
Irma!
Det är till dig.
Hallå.
Enligt brottsbalken kap. 16 § 4 kallas det "motstånd mot polis"-
-att vägra ge polisen de ID-uppgifter som anges i polislagen § 10 mom. 1.
Om ej lagen på annat ställe föreskriver strängare straff-
-ska den skyldige dömas till böter eller fängelse i högst tre månader.
Vad säger ni om det?
Han säger inget. Jag är hans advokat och företräder honom hädanefter.
Lagrummet i fråga ska endast tillämpas om ni kan bevisa-
-att min klient bryter mot det med berått mod. Så är dock inte fallet.
Det rör sig om en sannolikt temporär minnesförlust orsakad av våld.
Enligt högsta domstolens prejudikat nr 116 från 1920-
-gör sig polisen, om de håller honom fängslad i över 48 timmar, skyldig-
-till både tjänstefel och frihetsberövande.
Min klient har dock på min inrådan avstått från att väcka talan-
-ifall han släpps nu och inga andra åtgärder mot hans person vidtas-
-med anledning av den här händelsen.
Enligt mentalvårdslagen kap. 2 § 8-
-kan er klient överlämnas till påtvingad psykiatrisk sjukhusvård-
-då han uppenbart lider av en allvarlig mental störning-
-och sjukdomen utan vård skulle försämras avsevärt.
Enligt paragrafens tredje moment är ett beslut om sån vård bara möjligt-
-om ingen annan form av mentalvård är lämplig i detta fall.
För att överhuvudtaget kunna tillämpa lagrummet i fråga-
-skulle ni inom 48 timmar ha skaffat läkarremiss till en undersökning.
Får jag se den?
Kan ni lämna oss ett ögonblick? Ni kan vänta i korridoren.
Det var det för i dag. Undvik problem i fortsättningen, särskilt med lagen.
Här har ni en cigarr.
- Vem skickade er? - Frälsningsarmén
Jaså, det är ni?
Jag följde efter er från polisstationen.
- Varför det? - För att be om ursäkt.
- Ni fick problem för min skull. - Problem hade jag redan innan.
Jag tänkte att ni kunde göra mig en tjänst, mot ersättning.
Jag hade en schaktningsfirma.
Jag köpte två nya maskiner, och samtidigt kom lågkonjunkturen.
Sen sa banken upp mitt lån. De sa att de gallrade bort "opålitliga kunder".
Maskinerna såldes till banken till underpris.
Tre veckor senare sålde banken dem till tredubbla priset.
- Förstår ni? - Mer eller mindre.
När mitt konto plötsligt spärrades-
-kunde jag inte betala ut lönerna till männen förjobb de redan utfört.
Jag blev tvungen att avskeda dem.
Och så var jag skyldig dem pengar.
- Står man ut med sånt? - Nej.
Det tycker inte jag heller. Därför gjorde jag det jag gjorde.
Pengarna var ju ändå mina. Gör ni mig tjänsten?
- Vad är det för nåt? - Det är för mycket folk här.
Vi går nån annanstans och pratar.
På alla kuvert står summan, personernas namn och var de finns.
Vi från Österbotten betalar alltid våra skulder.
Här.
Och det här är till er.
- Varför gör ni det inte själv? - För riskabelt.
- Polisen vet vem som utförde rånet. - Då är det här inget tryggt ställe.
Det spelar ingen roll.
- Gör ni det? - Ja.
Hälsa grabbarna att jag är ledsen för det som hände, men så blev det bara.
Det är bäst ni går nu.
Vem är den här mannen? Ögonvittnet till bankrånet säger inte sitt namn
- Ganska små potatisar. - Ogynnsamt väder. Men soppa blir det.
- När tänkte du laga den? - Hurså?
Jag har en lök, utan den blir soppan misslyckad.
Det är åtta. Tre måste jag spara till vintern, och två till sättpotatis.
Vi jordbrukare tänker på kommande år, vi äter bara det som blir över.
Det räcker inte till tre personer, jag tänkte bjuda hem Irma.
- Så jag får inte en enda? - Nej.
- Du är självisk. - Realist. Stadsbor är som fjärilar.
- Du kanske själv är stadsbo. - Med en sån här skörd? Aldrig.
Åtminstone en halv då, mot skörbjugg. Jag klarar mig inte utan tänder.
Jag måste gå.
- Nu vet vi vem ni är. - Jaså.
Pressen fick ert foto, och er fru tog kontakt med oss i morse.
- Min fru...? - Ja. Ni heter Jaakko Antero Lujanen.
- Låter det bekant? - Är ni säkra?
Ja. Ni kommer från Nurmes och är Svetsare till yrket.
- Vad sa ni om en fru? - Hon är bergsäker.
Hon fick se fotot på er. Jag vet inte varför ni aldrig anmäldes försvunnen.
Om du nu har en fru där nånstans-
-så måste du återvända hem.
Det vill jag inte.
Äktenskapet är heligt. Jag har med mig tågtidtabeller.
Stannar du en liten stund till?
Det passar sig inte... särskilt inte nu när du är gift.
Du kan hjälpa mig att packa.
- Du har ju ingenting. - Just därför.
Vi sitter bara tysta.
Jag har gjort matsäck åt dig.
Du bor så långt bort.
- Du glömmer väl inte? - Sorgens barn?
Hur skulle jag kunna det? Du var min första kärlek.
- Det var vackert sagt. - Ja.
Gå nu. Det är dags.
- Hej- - Hej-
- Har du mamma hemma? - Smicker är inte din starka sida.
- Du har väl inte väntat på mig? - I åratal.
Ursäkta att jag frågar, men...
Grälade vi ofta?
- Du minns visst inte särskilt mycket. - Ingenting alls.
Visst grälade vi. Allt oftare.
Det ledde till skilsmässa.
- Obegripligt Drack jag för mycket? - Nej, du drack inte alls.
- Du var absolutist. - Var jag?
I stället spelade du. spelautomater, flipper, poker, allt.
Du förlorade alla dina LP-skivor i blackjack.
- Vad hände sen? - Vi höll ihop lite till.
Dina självförebråelser gjorde dig stum. Själv var jag inte bättre.
Till slut sov vi i skilda rum.
Fortsätt.
Vi ansökte om skilsmässa. Du åkte söderut för att söka jobb.
Sen hörde jag inget förrän du var i tidningen.
Plötsligt var du en kändis. Bild och allt...
Och nu då?
Skilsmässan gick igenom ijuni. Jag hade ingenstans att skicka papperen.
Eftersom du inte tog kontakt, trodde jag att du inte brydde dig.
Jag är ledsen.
Jag blev misshandlad.
Jag skulle ha skrivit om jag hade vetat om dig.
Ovaskainen.
Lujanen.
- Ska vi slåss? - Varför det?
- Jag älskar den kvinnan. - Bra. Hon verkar tycka om dig också.
- Vad menar du med det? - Ingenting.
- Har du inga krav? - Varför skulle jag ha det?
Älska varandra såsom ni skulle älska er själva.
Prata klarspråk.
Vi är skilda, och det verkade inte ha funkat så värst bra förut heller.
- Så vi behöver inte slåss? - Inte för min del.
- Då är du bättre än vad jag har hört. - Det där ignorerar jag.
Ett krav har jag.
- Var snäll mot henne. - Ja. Självklart.
- Vill du ha skjuts till stationen? - Ja.
Nu när vi har rett ut saken, kan du säga adjö till henne om du vill.
Er saké, var så god.
Tack.
Har vi inte dödat honom en gång redan?
- Du beslöt alltså komma tillbaka. - Som du ser.
- Vad är det här? - De får det de förtjänar.
- De har slagit ner många av oss. - Av er?
Ja. Jag ska ringa efter ambulans, men jag gör mig ingen brådska.
Ska vi gå?
- Vart då? - Vart var du på väg?
Hem.
Det är fest i matsalen.
I mitt hjärta, djupt där inne
bor ett minne: Monrepos
som med glans av pärlor skimrar
bakom årens tunga ridå
Välvda broar, gröna lunder
solskensstunder, himmel blå
milda, stilla vårregn också
Monrepos
Barndomsdagarnas lek
allvar, älskog och smek
i dess grönskande famn
fann en skyddande hamn
en stämning så lyriskt vek
Jag minns stigar, lummigt tysta
månbelysta, dunkelt blå
kalla stjärnenätter också
Monrepos
- Du var inte borta länge. - Nej.
- Jag var lite rädd ett tag. - Det fanns ingen anledning.
Svensk text till "Minns du M0nrep0s?": H. Pelkonen